Det går inget vidare för er, va?
- Mars är väl krigsguden? - Och en planet.
Jag vet det, men ledtråden är ''grekisk krigsgud''.
Ares.
Grekerna kallar honom Ares. Samma snubbe, men olika namn.
Ares passar in. Tack.
Schysta grejer.
l skolan älskade jag de där myterna.
Det var djupa grejer. Verkligen.
Din tur.
Staten kallar Omar Little, Ers nåd.
Fikus.
Svär ni att säga sanningen,
hela sanningen och inget annat än sanningen?
Visst gör jag det.
- Säg ert namn. - Omar Devon Little.
- Mr Little, hur gammal är ni? - 29, ungefär.
- Var bor ni? - lngenstans.
- Är ni hemlös? - Vind för våg, så att säga.
- Vad har ni för yrke? - Yrke?
Hur tjänar ni ert uppehälle?
Jag roffar och drar.
- Ni... - Jag rånar knarklangare.
Och hur länge har detta varit ert yrke?
Jag vet inte exakt.
Jag skulle gissa en åtta eller nio år.
Hur kan man råna knarklangare i åtta eller nio år och överleva?
En dag i sänder, antar jag.
''Det gör detsamma om nån idiot påstår att han har förändrats...''
Vad vet vi?
Om Sobotka - väldigt lite. Han tycks leva inom ramen för sina tillgångar.
Ett hus i Glen Burnie, en avbetald bil och blygsamma besparingar.
- Finanserna är i ordning. - Det är inget vräkigt med honom.
Det låter inte som nån med stålar.
- Han kanske döljer det. - Facket verkar också lite fattigt.
Skatten på facklokalen betalades nästan ett år i efterskott,
och bara efter att de hotats med panträtt. Tittar man på bokföringen...
- Fick ni tillstånd att undersöka bokföringen? - Det behövs inte.
Justitiedepartementet har tillgång till HlB-bokföringen,
efter att en svindleriaffär i New York resulterade i nya lagar.
Washington skickade över kopior på alla Baltimore-föreningens handlingar.
Där kan vi se att de har färre än 100 fackmedlemmar som betalar avgift.
Och de var ungefär 300 på 70-talet, så det smärtar.
Var finns då pengarna som Valchek pratar om?
HlB anlitade Bruce DiBiago för lobbying i Annapolis.
Och genom individuella ämbetsmän och fackmedlemmar
har de betalat ungefär 70 000 dollar till olika kampanjer
och demokratiska organisationer de senaste åtta månaderna.
Bokför de sånt?
Det har vi läst i finansieringsrapporter.
Det var vad vi kunde utläsa under namn på fackliga representanter.
- Var kommer pengarna från? - Knark?
Så här långt har inte nummerregistreringen gett mycket.
Bara fackärenden och personliga samtal, och inga sökare.
lnte många mobilnummer eller telefonautomater heller.
Hur går det med knarkhandeln?
Vi köper från många vita killar.
O'Donnell Heights, Greektown, Highlandtown ovanför parken.
- Men ingen egentlig anknytning till hamnen. - Pengarna kommer nånstans ifrån.
Det kanske har att göra med kontrollörerna.
De övervakar allt som förs in och ut ur hamnen.
Det är deras jobb.
Så de för in skiten?
Eller så låter de det ske.
Som containern med de döda tjejerna. Den registrerades inte.
Därför ska vi diskret börja undersöka saker vid sidan om.
Kima och Prez, jag vill att ni börjar kolla på tjejer.
lnga problem.
Vem arbetar de för?
Dansar de på klubbar, horar de? Vi måste undersöka den världen.
Vad gäller er andra, så fortsätter Lester med pappersarbetet och nummerregistreringen,
och letar länkar till fackpengarna.
Herc och Carver fortsätter med knarkhandeln runt hamnen.
Russell och Moreland jobbar för mordroteln,
men tills vidare är de här med oss och kollar hamnens databas
i jakten på nåt som tyder på smuggling.
Några frågor?
Ursäkta.
- Jag heter Thomas. - Beadie.
Vill du gå till Royal Farms och ta en kopp kaffe?
Jaha.
Hej, jag heter Thomas. Vill du ha kaffe?
Jag tänkte be om hennes trosor för att laga soppa på,
men jag var rädd att hon skulle missförstå mig.
Så ni stod på andra sidan parkeringsplatsen när våldsmannen drog sitt vapen?
Där nånstans.
Ser ni den man som dödade mr Gant?
Läget, Bird?
Ni har alltså identifierat den åtalade, Marquis Hilton.
Jag känner honom bara som Bird.
Och ni hade träffat på honom många gånger innan dess, inte sant?
- Vi satt inne tillsammans... - Protest! Får vi komma fram?
Vilket vittne, va?
På gatan sägs det att Omar inte ens var i närheten av de där höghusen när det hände.
Det sägs att kukskallen var på östra sidan
och rånade några niggrer på Ashland Avenue.
Sägs det så på gatan?
Problemet är att vi inte är på gatan nu, utan i en rättssal.
Herr ordförande...
Protesten har noterats och bevarats i protokollet. Fortsätt.
Tack, herr ordförande.
Juryn måste förbise vittnets yttrande,
i vilket han förklarade var han senast stött på den åtalade.
Ja eller nej, kände ni den åtalade innan skottlossningen?
Jag kände till honom, men vi var inte vänner.
Så ni skulle inte ha några problem att känna igen honom på ett avstånd
av 20, 25 meter i dagsljus?
lnga problem.
Mr Little, känner ni igen...
detta vapen?
Det är Birds pistol, hans .380.
- Har ni sett den förut? - Bird visar alltid upp den.
Så ni hade alltså sett den före dagen i fråga?
- Och på dagen i fråga? - Bird höll i den.
När han sköt mot mr Gant?
Ja.
- Bird har tycke för de där blanka pistolerna. - Protest!
Killen är för tanklös för att ens göra sig av med den efter ett mord på ljusa dan.
Du ljuger, din kukskalle! Jag ska slita ut hjärtat på dig!
Den åtalde måste återfå fattningen, annars tyglas han med våld,
och jag utrymmer rätten.
Vittnets senaste svar ska strykas och förbises av juryn.
Niko.
Eton är min vän.
Det är bra att låta vänner träffas, eller hur?
Eton?
Det är grekiska och betyder...?
lngen grek. lsrael.
Jaså?
Du ser grekisk ut. Ta inte illa upp.
lnte någon av er, alltså.
- Har du kemikalierna? - Jag kan skaffa dem, så mycket ni vill.
När?
Jag hade tänkt göra nåt i veckan, men vi fick problem.
- Vad för problem? - Min kusin Ziggy.
Han hade nåt otalt med ett gäng från östra Baltimore.
En langare som kallas Cheese satte eld på hans bil.
Nu säger han att han dödar Zig om han inte betalar.
Just det, malaka. Zig klantade till det.
Då ger du oss kemikalierna och vi betalar. Sen kan du betala skulden.
Det var 2 700.
Nu säger den jäveln att det är det dubbla. 5 400. Otroligt, va?
Först tar han bilen och nu jävlas han angående pengarna.
Vi kan döda honom om du vill.
Nej.
- lnte det. - Varför inte?
För det första var det Ziggy som klantade sig. Han är skyldig 27.
För det andra, om ni dödar Cheese kommer det att starta ett bråk med hans folk.
Ett år senare ser nån nigger min kusin komma ut ut nån hamburgerbar
och knäpper honom medan han tankar bilen på Central Avenue.
Han är smart, den här Niko.
Vi är inte många nog att snacka med honom och ordna upp det hela.
Jag hoppades att ni skulle kunna göra det.
Mr Little,
får jag fråga varför ni beslöt att vittna?
Jag berättade för polisen vad jag vet.
Erbjöds ni något i gengäld?
- Som vadå? - Var ni häktad?
Stod ni inför ett åtal, som polisen kom överens med er om att lägga ner?
Nej, det handlar inte om nåt sånt.
Hur många gånger har ni gripits som vuxen?
Jag har tappat räkningen. Tillräckligt många gånger för att inte ta det personligt.
Olaga innehav av handeldvapen,
olaga innehav av dolt vapen och rån med vapen.
Rån, dödligt vapen, olaga innehav av handeldvapen igen.
Följt av brott mot villkorlig frigivning från vapenrelaterat straff,
ett fall av mordförsök
och användande av handeldvapen i samband med grövre brott.
Det var inget mordförsök.
Vad var det, mr Little?
Jag sköt Mike-Mike i ändalykten.
Såg till att han inte kunde sitta ordentligt.
Varför sköt ni Mike-Mike i...ändalykten, mr Little?
- Låt säga att det var en meningsskiljaktighet. - Om vad?
Mike-Mike tyckte att han skulle behålla det där kokainet han langade
och pengarna han tjänade på det.
Jag hade en annan åsikt.
Så ni rånar alltså knarklangare?
Ja, sir.
Ni går runt i Baltimore med ett vapen
och tar vad ni vill ha, när ni vill,
och ni är villig att ta till våld när ni stöter på motstånd?
Sån är ni.
Varför skulle vi tro på ert vittnesmål?
Varför skulle vi tro på nåt ni har att säga?
Det är upp till er.
Ni påstår att ni inte vittnar mot den åtalade
- som del av nåt avtal med polisen. - Det är sant.
Ni är alltså här för att ni vill berätta sanningen
om vad som hände mr Gant på den där parkeringen?
Ja.
Men ni är ju faktiskt precis en sån människa
som skulle skjuta nån på en parkeringsplats om ni tyckte att det var nödvändigt,
och sen ljuga om det för polisen, inte sant?
Jag har aldrig hotat nån vanlig medborgare.
Men ni är väl omoralisk?
Ni när er på knarkhandelns våld och förtvivlan.
Ni stjäl från dem som själva stjäl vår stads livsnerv.
- Ni är en parasit som uttnyttjar... - Precis som du.
..knarkkulturen... Ursäkta?
Jag har geväret.
Du har portföljen.
Det hör till spelet, eller hur?
Med ekonomin som den är
kan ni lägga bud på 10 eller 20 %%% under utgångspriset och ändå ha en chans.
- Även på huset på Hamburg Street? - Absolut.
Jag måste erkänna att jag gillar 1501 :an.
Fast jag gillade inte bubbelpoolen i huvudsovrummets badrum. Magentafärgad?
Det är en utseendefråga.
Om de vill sälja borde de ha så pass mycket stil att de ändrade färgen.
- Jag vet att det är bara är en detalj. - Ja...
Du har rätt. Vi borde fortsätta att leta och inte välja första bästa.
Och du tror att det kommer att finnas fler visningar på söndag?
Förlåt, vad sa du?
Vi fortsätter leta. Visar du oss runt på söndag?
Javisst.
- Okej, då ses vi på söndag. - Toppen.
Tack.
Vi ses.
Vad barnslig du är.
- Vad vill du? - Middag och bio.
- Lägg av. - Varför inte?
Det här leder ingenstans, Jimmy.
Middag och bio, och sen följer jag dig till dörren
och du kan be mig dra åt helvete.
Då kan jag lika gärna be dig dra åt helvete nu, så sparar du pengar.
Kom igen, Elena. Jag har ju skrivit under dina papper.
Ge mig en chans till.
På fredag. Du betalar för barnvakten.
- Hur går det i DC? - Som vanligt.
Jag har inte varit i Chocolate City på länge.
Det kallas Drama City nuförtiden.
Annars är det samma gamla klubbar, samma gamla snubbar.
Samma soppa, bara uppvärmd på nytt.
Om du behöver nån hjälp med det här får du fixa det själv.
Jag kan inte blanda in mitt folk.
Om Stringer Bell fixar den här typen av jobb utanför Baltimore
har vi ett riktigt mysterium på halsen, eller hur?
Var lugn, inga misstag. lnget som kan leda tillbaka till dig.
- Är du säker på ditt folk? - Min kusin är där, han fixar det.
All right.
Jag tål hur som helst inte klubbar.
Då har du inte hört nåt live. Det finns en klubb på Oxon Hill som skulle dra över er allihop.
All right.
Om jag är i trakterna.
Hur går det för dig?
- Jag läser till sjuksköterska. - Vad bra.
Lester har satt press på mig.
Han gör det utan att man märker det.
Ja, jag vet vad du menar.
Han sa att du skulle komma och prata om klubbar.
Om några tjejer, ryskor,
- eller nånting liknande. - De som flyttas runt, ja.
Du kan försöka med ett ställe som heter Nightshift, nere vid Holabird.
En kompis till mig jobbar där.
Förra året jobbade hon med en gäng ryska tjejer i tre månader.
- Tror du hon pratar med mig? - Bara om jag ber henne.
Tack, kriminalassistenten, det var allt.
- lnga fler frågor? - Nej, herr ordförande.
Vi tar en paus på tio minuter innan slutpläderingarna.
Jag har för avsikt att börja morgondagen med juryarbetet.
- Hur gick det med Omar? - Såg du inte?
lnte korsförhöret. Var det så illa?
- Ni har inga problem. - lnte?
Först ville han att ni skulle betala 54. Sen snackade vi.
- Han sa att det räcker om ni betalar 27. - Jag såg hur du snackade.
Men ni ska inte betala de 27.
lstället ska ni få pengar för bilen de brände.
- Jaså? - Ja.
Honom känner vi inte, men den han kallar boss känner vi.
Ska du bara sitta där och sura?
Jag vet att du inte tror att jag ska på klubben bara för att titta på brudar.
Du känner mig ju bättre än så.
- Jag kommer inte ens att titta. - Det gör alla.
- De flesta av de där kvinnorna är flator. - Det är ju polisarbete.
Skulle det göra saken bättre?
Att Kima är ute och håller på med nån polisgrej?
Hela den där sjukhusskiten, rehabiliteringen...
- Alla löften. - Vi har pratat om det här.
Nej, du har pratat.
Jag fick inte ett ord med i laget efter att du bestämt dig.
- Vart ska du gå? - Med dig.
Ursäkta?
Jag kanske får syn på nåt jag gillar.
Så allt det är på gång?
Det finns pengar i budgeten för spannmålskajen.
Vi har också medel att muddra huvudsundet.
- Men inte kanalen? - Nej.
För det måste vi kämpa hårdare och gräva djupare.
Det påstår Frank. Jag gissar att vi har tur om vi lyckas med spannmålskajen.
Det må vara. Vi har spenderat våra pengar och gjort vår satsning.
Vi anlitade några lobbyister, donerade lite pengar
och betalade för en rapport som motsäger miljöaktivisternas argument.
Det kostar på, men vi börjar se resultat.
- Var fick ni pengarna ifrån? - Jag har rånat spritbutiker, två i veckan.
Jag menar allvar.
Vi har fått hjälp av huvudkontoret.
Och vi har fått ett par bidrag från vänner i rättan tid.
Poängen är att vi lär se spannmålskajen i gång igen nästa år,
vilket innebär ett par hundra fartyg till om året.
- Om. - Och det är ett stort jävla ''om''.
Om den där polska jäveln...
lnget illa menat.
Om inte Krawczyk kör över oss och bygger andelsbostäder först.
Nat har rätt. Risken är att Kraw eller nån annan byggherre
får nog med röster i sista stund för att det inte ska bli några renoveringspengar.
De killarna har också ett öga på stället.
Så alla måste börja ringa runt.
Låt lagstiftarna veta att vi bevakar dem.
Pengarna räcker bara så långt. Nu måste vi börja göra väsen av oss.
- Gör väsen av er! - Slutpratat.
En del av er har fartyg att jobba på i morgon. Resten ska dricka sig fulla.
Det skålar jag för.
Hjälp från huvudkontoret? Bidrag från vänner i rättan tid?
Passa dig, Frank.
- Så här är det? - Ja.
Fick den precis av hamnförvaltaren.
Vad tittar jag på?
Atlantic Light samma dag som containern med tjejerna lossades.
Rektanglarna är containrar.
Den här lossas och ställs på ett chassi.
Här står tiden - 10.31 .
Ser du? Den flyttades till kajplats L, stapel 6, rad 3
av en RTG klockan 10.37.
- RTG? - Gummihjulsportalkran.
Så från fartyg till stapel tog det sex minuter.
Så ska det fungera, men...
''AQQZ'', som i zebra.
''396594.''
Kolla sjunde siffran.
Det är numret på containern med tjejerna i.
Den registrerades aldrig.
Så vad gäller datorn existerar den inte längre.
Sobotka påstår att det kan hända när radiovågorna stöts bort,
eller när en kontrollör knappar in fel nummer.
Den lossades från Atlantic Light kl. 1 1 .26,
och dyker sen inte upp igen i datorn förrän kl. 15. 12.
Två timmar senare hittade jag den.
Så den står oregistrerad i hamnan i nästan fyra timmar.
Enligt Sobotka försvinner containrar hela tiden.
När man hittar dem igen, förs de in i datorn.
Tror ni honom?
Nej, inte vad gäller den här containern.
Vad ska vi göra, då?
Den här databasen innehåller dokumentation
över varje fartyg som lagt till vid Patapsco de senaste två åren.
Vi måste gå tillbaka och ta reda på vilka andra containrar som försvunnit så.
- Försöka hitta ett mönster. - Hur många fartyg handlar det om?
Hundratals.
Jag har knappast nån chans att lösa fallat annars.
- Där har vi nåt. - Visst.
- Vad fan är det med dig? - lnget.
Du ser nästan illamående ut.
Jag kan bara inte se på dem.
Prez, har du aldrig varit på en strippbar?
Visst, men inte med kvinnor.
Säkert att du inte får problem om du pratar med oss?
Det skiter jag i. Ni är Shardenes vänner, det räcker.
Och så är jag från Westport och jag har sagt till klubbägarna
att jag var här innan de där hororna kom hit och de får se till att jag är kvar när de åker.
- Hur länge sen var de här? - Senaste gänget kom för sex månader sen.
De var ryskor, tror jag, men allt låter likadant när man inte förstår ett ord.
- Vem förde hit dem? - Klubbägaren betalar extra för dem.
Det fanns en bordellmamma som skötte pengarna.
- Men jag hörde inget namn. - Också ryska?
Hon var nåt. Hon hade en brytning.
Så ena dagen är alla Baltimore-tjejerna vid baren, och andra...vadå?
- Bara utländska tjejer? - Ungefär så.
De tjänade så mycket pengar på dem
att de sa upp en del av de vanliga dansarna.
lnte mig, för jag har ett klientel här, men några av de andra.
Var bodde tjejerna?
Där de blir tillsagda att bo. De är ju här illegalt. De vet inte ett skit.
De har ingen familj.
Männen som har hand om dem är alltid med dem.
De tar dem till och från motellet de använder.
De är med när de handlar mat eller går på apoteket.
De står utanför motelldörren medan de är uppe på rummen med torskarna.
Har nån försökt att fly?
Jag såg en av dem bli skjuten med en sån där chockpistol
bara för att hon gick runt kvarteret för att köpa mat.
De låter dem knappt gå på toaletten själva.
Och när de ser att nån blir vän med en torsk,
det är då de flyttar gruppen till en annan stad.
De ser till att de inte får hjälp.
Det är din tur efter nästa låt.
Okej, jag måste gå ut och tjäna pengar.
Om ni behöver nåt mer kan ni ringa. Jag hjälper gärna.
Jag ska hälsa Shardene.
Hon måste klara sig bra om hon varit borta så länge.
Hon måste ha fått tag på en rik en.
- Är du hennes tjej? - Ja.
Jag skulle inte låta min komma hit utan mig. Tjejerna här är inte att leka med.
Tretton stycken.
De hade ungefär en tredjedel av det där utrymmet bakom en falsk vägg.
Några ficklampor, lite skräpmat, lite vatten.
En bärbar toalett som de fick samsas om.
Och inte tillräckligt med luft.
Jag tänker schemalägga avkunnandet av dom till tredje veckan i nästa månad.
Var det något mer idag?
Herr ordförande, min klient, som förbehåller rätten att överklaga,
vill att jag påpekar att han, oavsett juryns dom,
är ett offer för kronvittnets mened.
Vi ber om att borgen fastställs, så att han kan delta i undersökningen.
Borgen i ett mål om överlagt mord? Mr Levy, nu får ni skärpa er.
- Herr ordförande... - Det blir ingen borgen i väntan på dom.
Vad mig beträffar är rapporten som föregår domen en ren formalitet.
Mr Hilton har förklarats skyldig till mordet på ett kronvittne,
som vittnade i denna rättsal.
Han mördades med berått mod och mot betalning.
Såvida rapporten inte påvisar att han är den nye Messias,
så lär han dömas till livstids fängelse utan villkorlig frigivning
av en Baltimore-domare som för en gång skull
kan lämna kontoret med en känsla av att hans arbete är betydelsefullt.
Mr Hilton, är ni den återvändande frälsaren?
- Förlåt? - Är ni Jesus Kristus som återvänt till jorden?
Vi ses vid avkunnandet av domen.
Var det skönt för er också?
Mr Little, med det här slipper ni undan fängelse vid ett tillfälle
för vilket brott som helst upp till grov misshandel.
- Tackar. - Tack själv.
Ett ovanligt nöje.
Och nu det ceremoniella ögonknullet.
Hälsa på på kåken, din satans tjallare.
- Jag kör ner en kniv i halsen på dig! - Fundera på det, Bird.
Fundera på Brandon.
Jag ska ge dig, jag svär! Jag ska nita dig!
Såg du honom verkligen skjuta?
Frågar du verkligen?
Det är åt helvete, för han nådde dit han ville
och hon var inte ens värd det.
Daisy var inte mer speciell än nån annan tjej.
Han gjorde allt det för henne och det betydde inte ett skit.
Fitzgerald sa att amerikanska liv inte har nån andra akt.
- Tror ni på det? - Fan, vi sitter ju inne.
Det är väl bäst om vi inte tror på det.
Han menar att det förflutna alltid finns med oss.
Och att var vi kommer ifrån, vad vi gått igenom, hur vi gått igenom det -
all den skiten är viktig.
Det är det jag tror att han menade.
Fortsätt.
Som i slutet av boken. Båtar, tidvatten och det.
Det är som om man kan byta upp sig.
Man kan säga att man är en ny människa och man kan ge sig själv ett helt nytt liv.
Men det som kommer först är den man verkligen är,
och det som hänt förut är det som verkligen hänt.
Det gör detsamma att nån idiot påstår att han förändrats.
Det enda som förändrar en är det man gör och vad man går igenom.
Som alla de där böckerna i hans bibliotek.
Han visar upp en fasad med de där böckerna,
men om vi tar ner en från hyllan ser vi att sidorna aldrig öppnats.
Han har alla de där böckerna och han har inte läst en enda.
Gatsby var den han var och han gjorde det han gjorde,
och eftersom han inte var redo att vara uppriktig,
så hann skiten i kapp honom.
Tror jag, i alla fall.
Containerkontoret, Patapsco
Ledsen, kompis.
Är du färdig med rättegången?
- Då så, då tar vi ut henne. - l morgon.
- Jag är tillbaka i morgon, Diggsy. - Har du annat att göra idag?
Ja, sista biten av jobbet.
- Det här är ditt jobb. - Det här är pensionering.
Och efter idag ska jag pensionera mig.
Prata bara när jag säger till.
- Tovarich. - Sergei, min nigger.
- Du har gått ner i vikt. - Fan...
Det är inget kvar.
Här i landet är matbutikerna som katedraler. Du oroar mig.
- Hur mår ditt folk? - Som vanligt, bra.
Snacka med bossen om den där grejen.
Jag kan ordna affären ordentligt.
Vi pratar senare.
Nu gäller det nåt annat.
Är det snubben med en skrothög till Camaro?
Den var inte min, utan min kusins. Den var ingen skrothög.
Ursäkta. Nicky är med oss. Hans kusin...
- Men man rår inte för familjen. - Som om jag inte vet det.
Jag har satans brorsöner och annan släkt som klantar till det för mig hela tiden.
Jag kan ju inte sätta en salva i röven på dem utan att få höra om det på släktmiddan.
Allvarligt, jag lever med några besvärliga niggrer.
Vad fan gäller det?
Ni har inte betalat min grabb Cheese, och Cheese har inte betalat mig, va?
Det handlar inte om hela världens pengar.
Men Cheese kan inte stå där på hörnet
och låta din kusin exemplifiera nåt, fattar du?
Grabben har varit resonlig med er, men alla vita klantarslar går honom på nerverna.
Vi vill betala vad vi är skyldiga. 27 i alla fall.
- Vi har dem snart. - Din grabb dubblade det.
Och så satte han eld på bilen.
Nyköpspriset för den var 5 100.
Låt mig förstå rätt.
Du kommer in här efter att ha klantat till en leverans,
och ber mig att hälsa Cheese, som ni sabbat det för,
att betala er 2 400 dollar?
Han kan behålla Cameron.
Hur goda vänner är ni med den här jäveln?
Cheese lär inte bli glad åt att behöva betala mig,
så jag råder er att hålla er borta.
Så att han inte ger sig på min kusin.
Tack i alla fall för att du var rättvis.
ldiot, vore det inte för Sergei här
skulle du och din kusse vara döda jävlar.
Jag försökte med tullverket, utrikesdepartementet... Utan resultat.
Det är dags. Du har gjort vad du har kunnat.
Ja, fan också, låt henne gå.
Den här ska till dissikeringen i morgon bitti.
''Oidentifierad'' på pappret.
- Det är inte rätt. - Vad fan är det?
Låt Avon sköta det. Han kommer att minska ditt straff.
Det tror jag säkert.
Det är ju bra.
Vara bara där och säg vad Levy ber dig säga.
Vad tusan är det med dig?
Jag frågar dig nåt.
Det förgiftade knarket vad Avons grej.
Jag vill att du kommer hem.
Du bad mig ta på mig det här, och det gjorde jag.
- Det här är min tid. - Du lyssnar ju inte.
Mamma, kommer du ihåg när vi bodde på Linden Avenue?
Minns du det huset?
Jag var sex, sju år och lekte på verandan.
Tvillingarna kom förbi och började retas och bråka med mig.
Minns du?
Jag bankade på dörren och försökte komma in,
och du stod där och öppnade dörren,
fast inte för att släppa in mig.
Du sa åt mig att gå ut och slåss, oavsett om jag vann eller inte.
Minns du?
- De spöade dig ordentligt. - Ja.
Sen sa du till mig:
''Jag födde dig till den här världen,
''men det är du som måste leva i den.''
Mamma, jag är fortfarande här.
Du måste låta mig leva som jag vill.
Säg åt Avon, Stringer och Donette
att låta mig vara ifred.
Okej, era jävlar. Jag behöver nåt att dricka.
- Kom igen, vi är nästan klara med 2002. - Nej.
- l morgon är en ny jävla dag, eller hur? - Ja.
De ser törstiga ut. Jag köper en runda.
Mr Sobotka, arbetarens vän, spelets mästare.
Hur många röster fick vi i Annapolis ikväll?
- Har du varit här länge? - Sen jag hade brunt hår.
Jag berättade för Chess om Benny.
- Harmynta Benny? - Den är bra.
En dag fick Benny en schackla i skallen.
Stålklumpen fick in en riktig träff, men han berättade inget.
lnte förrän han kom hit.
Little Nose sa åt Benny att ringa fackjuristen.
- Paul Sevel? - Må han vila i frid.
Så Benny ringer Paul.
''Jag har träffats av en 'ackel.''
''En makrill? Har du jobbat med frusen mat igen?'' säger Paul.
''Nej, en 'ackel.''
Så slänger han på luren.
''Den 'äveln är på 'äg 'it.
''Han kan inte 'örstå mig.''
Och Little Nose säger: ''Varför då?
''Benny snackar ju inte bättre ansikte mot ansikte.''
Är det över? Är jag och Cheese okej?
Ja, det är ni. Det där är 2 400 för Princess.
Hon var värd mer än så.
Dolo. Jag betalar en runda.
Har du vunnit på lotto?
Kan farsan göra det så kan väl jag det också.
- Vad fan är det med dig? - När jag har stålar har jag stålar.
- Vi lever ju inte för alltid. - Nästa runda står jag för.
- lnte för mig. Jag ska sticka. - Kom igen, Frank.
En annan gång.
- Och den också? - Det blir 22.
Alla på Talcolinjen, och Horseface Pakusa jobbade med alla båtarna.
- Vi har det. - Ska du ringa Bunk?
Assistent Moreland är inte tillgänglig.
- Är du med Daniels och dem? - Nej.
Vi har bara parkerat datorn där. Vi är föräldralösa.
- Föräldralösa? - Ja.
Rawls snackar som om
jag måste återvända med 1 4 lösta fall,
annars får jag inte komma tillbaka. Lester också.
Var finns kärleken, Jimmy?
Var finns den satans kärleken?
- Vad är det med dig, då? - lnget.
lnget, va?
Det är över för mig, Bunk. Bird var sista delen av gamla affärer.
Jag har inget nytt.
Jag försökte identifiera tjejen...
och jag kan inte ens säga varför.
Det var ett sätt att låtsas att jag fortfarande var på mordroteln.
Vem fan bryr sig?
Elena och jag ska försöka på nytt.
Tusan också!
Jag är färdig med att sabba det för mig själv.
Kom igen, vi drar hem.
All right.
Kom hit, din råttjävel.
Vad fan har hänt med dig?
Jag föll.
Hur många gånger?
Vi går.
- Pappa, jag... - Gå med mig, Zig.
Om vi får tillräckligt med röster är kajen klar för arbete till nästa vår.
- Fler fartyg, mer jobb. - Jättebra.
- Vad fan är du för en? - Vadå?
Var det min son som tände eld på 100-dollarssedlar i en bar full av arbetarjävlar?
- Vad fan var det? - Bara lite skoj.
- Skoj? - Japp, lite skoj.
Om du vill slå mig igen, gör det.
Var har du fått pengarna ifrån? Du har ju inte jobbat mycket.
Definitivt inte.
För min pappa är fackrepresentant. Ät helvete med det.
Man måste gå efter tjänsteålder.
- Det är enda sättet att ha nån sorts rättvisa. - Jag vet, jag klagar inte.
Jag önskar jag kunde ge dig mer. Tror du inte att jag vill det?
- Du ger tillräckligt. - Men för tusan, Zig.
Om du bara hade lyssnat på din mamma. Hon pratade alltid om...
- Det är lugnt. - Du borde gå på college.
Lägg av, pappa.
Vill du veta vad jag minns?
Vill du det?
Jag minns hur du, farbror Jerry
och farbror Walt Pe-Pop
brukade sitta i köket och snacka skit om det och det gänget,
om vem som var bäst på att börja lossa,
vem som var snabbast, vem som var lat.
- Alltid nån jävla diskussion. - Fyra polacker, sex åsikter.
Jag minns när ni åkte ner för att strejkvakta de där strejkbrytarna i Covington Piers,
och hur Jackie Taylor blev påkörd av en polisbil
mitt i den där förbannade röran.
Jag minns när Paceco föll under den där stormen. Minns du det?
Den dödade Fat Rick.
- Vad minns du mer? - Allting.
Allting.
Kan du berätta för mig, herr Förr-i-tiden,
vad gör vi här nere med hamnråttorna mitt i natten?
Det vete fan.
Varje papperslapp är en container som försvunnit efter lossning.
De gula är såna som dykt upp igen med lasten intakt och registrerats i efterhand,
så de är förmodligen uppriktiga misstag.
Men de rosa och gröna kommer inte tillbaka in i datorn.
De rosa, som containern med tjejerna, är alla från samma rederi, Talco.
Och alla hade samma kontrollör, Thomas Pakusa, Horseface.
Det var han som jobbade.
Har ni redan varit på honom?
Vi hotade med åtalsjury men den jäveln rörde inte en fena.
Vill du få ordning på skallen?
Nej, det är bra.
Poängen är att vi har ett mönster här.
De eliminerar nästan alla spår.
Får de bara ut lastbilen från terminalen,
så har de bara efterlämnat ett litet skvaller i datorn.
En container lossas från fartyget, blinkar till för ett ögonblick
och är sen borta.
Målet för undersökningen är ju Sobotka.
På pappret i alla fall.
Du menar att det är mer än troligt
att han är målet för Bunks mordutredning.
Vi kanske kan sammanlänka våra utredningar.
Skulle jag ta risken med 1 4 mordfall som kanske aldrig kommer att lösas?
- Cheferna skulle inte klandra dig för det. - Men jag skulle heller inte kunna briljera.
Jag använder det här uppdraget till att få ihop en betydande rotel.
Om jag kommer härifrån med alla de där olösta morden, ser det inte bra ut.
Vad gör vi nu?
Vi kopierar datorn och bevakar hamnen i realtid.
Fan också.
Hörru, Dee.
Bara vin?
Jag dricker inte så mycket längre.
lngen Jameson's?
Kanske ett snabbt knull med servitrisen, då?
Okej, den förtjänar jag också,
även om jag inte håller på så mycket med sånt heller.
- Nåt annat? - Förlåt.
Jag vet inte varifrån det kommer. Det har ju gått ett år.
- Du har rätt att vara arg. - Vad tjänar det till?
Hur går jobbet?
Vill du prata om allt i mitt liv som gör dig förbannad?
- Supandet, kvinnor, jobbet? - Jag försöker bara konversera.
- Jag har sagt upp mig. - Va?
Det är båtar, inga lik.
Under en bra dag fångar jag krabbor och räknar måsar.
- Det passar inte dig. - Nej.
Det passade inte mig att dricka och strula runt heller.
Det var mycket som inte passade.
Jag vill ha en chans till.
Vad sägs om ett knull istället?
- Hur är det? - Okej.
Lasta av och gör er av med lastbilarna. Få det att se ut som en kapning, okej?
Niko.
Om du vill kan jag betala som vanligt,
eller så kan Eton betala i heroin.
En gros.
Säljer du det kan du tjäna 60, 70 000.
Nicky, han erbjuder tre-fyra gånger värdet.
Jag är inte med.
Nick, även om vi tar det till White Mike
så kan vi tjäna 30, 35 000.
Kom igen, Nicky.
Hälfen kontanter, hälften knark.
Nicky, jag kan sälja varorna utan problem.
- Nej, jag sköter det. - Du vet inte...
Hör du mig? Jag sköter det här. Stanna hemma och titta på tecknade filmer.
Låt mig sköta det här för bådas skull, okej?
Ska du gå hem, eller vadå?
Hej, tjejen. Vad ska vi göra idag?
Jag? Jag måste hämta pojkarna från barnvakten.
Okej, bra.
De kommer hit. Michael har pianolektion i eftermiddag.
lnga problem, vi gör nåt efteråt.
Vi kan åka förbi hos mig och hämta några grejer.
Jag vill inte att de ska få veta att du varit här.
Det skapar bara förhoppningar.
Så du måste gå.
Kolla på eländet. De jävlarna uppskattar inget som är gratis.
Jag tar med den. De kanske har nån tejp som kan laga den.
- Dee, va? - Ja. Du får inte vara här nu.
Du, fick ni några Final Calls den här veckan?
- Ja, några. - Jag såg inga därute.
Vänta lite.
Jag ska bara göra klart här, så hämtar jag en sen.
Hörru! Jag vet att du har mina jävla cigg.
Försöker du ignorera mig? Va?
Text // Runken i Ringen